Hallo?
Hold hodet stille.
Det var ingenting.
- Hva var det med ham? - Det spiller ingen rolle.
Jeg kan uansett ikke gjøre det. Jeg kan ikke skyte en kamerat.
- Hva skal det være? - En øl, takk.
- Hva er i veien med hunden? - Han er forgiftet med stryknin.
Hvorfor skulle noen forgifte en hund?
Det var kanskje for kenguruer eller dingoer. Eller så misliker de hunder.
Det fins mange forskrudde mennesker.
- Er han din? - Nei, han er herreløs.
Det der er ikke en vanlig hund. Han er berømt.
Han er antakelig Australias mest berømte hund. Red Dog.
- Han som varslet om skogbrannen? - Nei.
- Han som reddet det barnet? - Nei, feil hund.
- Var det ikke han som... - Nei, du tenker feil.
Det er ikke det han gjorde, men det han var.
- Det han er. - Red Dog?
Veterinæren er på vei. Hvordan går det med stakkaren?
Unnskyld... Jack Collins, pubeier.
Thomas Baker, lastebilsjåfør.
Det var jeg og Maureen som kjørte Red Dog til Dampier for ti år siden.
I gode gamle dager da menn var menn og hunder var... hunder.
Tøffere. Varmere.
Lysere. Rødere.
Hvordan fant noen på å bygge en by her ute?
Hvordan fant noen på å bo i en by her ute?
- Jernmalm. Penger. - Det vet jeg vel.
Hva er det der? På veien.
- Det er en hund. - Det ser jeg vel.
Hva gjør den her ute?
Hei, bisken. Hei.
Hei. Så fin du er.
Hei.
Har du gått deg vill? Er du tørst?
For en frekk rakker.
Huff!
- Var det hunden? - Det var i hvert fall ikke jeg.
- Herregud! Hva har han spist? - Stopp! Jeg får ikke puste.
Maureen, se.
Stakkars.
God dag, Rick. Han er der inne.
Veterinæren.
Her, Vanno.
Jeg fortalte nettopp Tommy her om Red Dog.
Vanno er en av hans første kamerater. Fra gamle dager.
- Den tøffe tiden? - Ja.
Det var utrolig ensomt.
En viss type hunder klarer seg bra i en ensom by. Det vet jeg.
Jeg kommer fra en liten landsby i Italia. Abruzzi.
Nå begynner han igjen.
Bare sukk, dere.
Men landsbyen min var vakker.
Om våren var blomstene som et tyrkisk teppe, -
- og vinen fikk en til å se Den hellige jomfru.
Hvorfor dro du, da?
Av samme grunn som dem: Penger!
Vi følger pengene. Det kommer folk fra hele verden.
For pengene, for arbeidet. Fra Polen, New Zealand, -
- Irland, Hellas, Latvia, Amerika...
Til og med Melbourne. Vi bodde, spiste og dreit sammen.
Pengene har gjort dem gale. De ser normale ut, men det er de ikke.
Solen har stekt hjernen deres.
Jeg var vant til solen i Abruzzi, -
- men jeg visste ingenting om solen her. Den er livsfarlig!
Jeg kjente en fyr... Goran. Husker dere Goran?
Solen tok livet av ham.
Sam også. Husker dere Sam?
Han arbeidet i solen i fem timer uten hatt. For en tosk!
Så snakket han kinesisk i to dager.
Før det kunne han ikke ett ord kinesisk.
Dampier var et sprøtt sted da Red Dog ankom.
Menn er som villdyr. De drikker for mye og...
Hva sier man? De slår seg løs. Håret deres blir merkelig.
Hvis den der kunne flakse... kunne du ha flydd av gårde.
Dere to!
- Dere trenger utdannelse. - Vi trenger hva?
Men alle slo seg ikke løs. Noen var stille, utdannede, -
- med en mørkt, mystisk fortid.
Noen lo aldri.
I Abruzzi ville ingen ha slåss om en bart.
Hva slåss man om der, da?
Kvinner!
I Abruzzi finner man Italias vakreste kvinner.
De er slanke med deilige bryster. Som nøtter.
- Nøtter? - Ja!
Store, vakre nøtter!
Å komme fra et sted med så vakre kvinner-
- til et sted uten kvinner... Dere skjønner nok ikke hvor vondt det er.
I Abruzzi er himmelen veldig blå.
Som... himmelen over Abruzzi.
Hvis han nevner den byen en gang til, stikker jeg ham ned.
- Jeg hjelper deg. - For det nasjonale samholds skyld.
I Abruzzi er havet...
Vi har hatt en avstemning.
- Slutter du ikke å prate om Bruzki... - Abruzzi!
Har Ski Patrol fått tillatelse til å skjære over halsen på deg.
Beklager.
Alle har hjemlengsel.
Ikke du.
Man må ha et hjem for å ha hjemlengsel.
Er du også alene, herr Hund?
Men du er vel lykkelig?
Du har en gave.
Det har ikke jeg.
Har du hørt om Abruzzi?
Hva kan jeg si? Han var en utmerket lytter.
Han kritiserte ikke. Han var høflig, lojal...
Trodde jeg, i hvert fall.
For et svik!
- Hva gjør du? - Ingenting.
- Du snakker med hunden min. - På hvilken måte er han din?
- Jeg snakket med ham først. - Det gjør deg bare rar.
- Hvis jeg er rar, er du rarere. - Neppe.
- Jeg gir ham biff. - Tror du jeg gir ham brokkoli?
Hundetyv!
Vi kan vel la ham velge?
Vi lar ham velge. Hvem tilhører du?
Det var sånn han var. En hund for alle.
Kom hit, bisken.
Ja, en hund for alle, men ikke for en spesiell.
Hvem er for at Red Dog skal velges inn i fagforeningen som kons...
- Konsulent. - Hvem stemmer for?
Ja, en fagforeningshund. En hund for alle.
Sånn var det til han traff sin sanne eier.
For Johnny!
God morgen.
Så dere? Han ble nesten overkjørt.
- Han bare haiket. - Haiket han?
Har man tatt ham med en gang, syns han at han har rett til å sitte på.
Han er sta.
- Gjør han bare sånn mot kjente? - Nei, bare mot sånne han liker.
Hva driver du på med? Kom deg bort fra sykkelen. Forsvinn.
Verden er et merkelig sted. Iblant velger man en hund.
Iblant blir man valgt av hunden.
Ingen hunder på bussen.
Det hjelper ikke å se trist ut, så bare kutt ut.
Kjør!
9,2 sekunder! Ny verdensrekord.
- Hva skal han få gjøre nå? - Noe vanskeligere!
- En høne. - Hvorfor skulle han ikke ete en høne?
En levende høne!
Nå er det nok!
Jeg lar ikke Red Dog ete en levende høne for å underholde dere.
- Han er ikke din hund. - Det blir ingen høne, kamerat.
- Hvem sier det? - Jeg.
Ok, ok... Du slipper høna.
Kom, Red Dog.
Kom igjen, bisken. Heretter sitter du på hos meg.
Den dagen fikk Red Dog en eier.
Den eneste eieren han noen gang skulle få.
- Men nok om det. - Stille! Slå av jukeboksen.
Jeg burde avlive ham, -
- men han er sterk og fortjener å få kjempe for livet sitt, -
- så jeg har gitt ham muskelavslappende.
Vi får vente og se. Forhåpentlig overlever han natten.
Stakkars Red.
Hva skal vi gjøre?
Det er synd og skam.
Nancy, John og Red Dog har en lang historie sammen.
Hopp ned.
Slem hund!
- Ham får du aldri ned. - Ingen tar Reds plass.
For en sjarmør du er.
Hold opp!
- Slem hund! - Hold deg fast, frøken.
Etter at han ble med i fagforeninga, tror han at han har rettigheter.
Jeg flytter meg ikke, så du får holde ut med meg.
Hold opp! Vær en gentleman og flytt deg.
Øyeblikkelig!
- Hei. - Hei.
- Du sitter ved siden av hunden min. - Ja.
- Hva gjør du i Hamersley, Nancy? - Jeg er sekretær.
- En stor forandring fra Perth. - Det blir et eventyr.
Det er en bra å måte å se det på. Som et eventyr.
- Kan vi dra snart, eller? - Gi det et par minutter til.
Vi vil jo ikke at noen skal bli uvel av gassene.
Nancy, vil du bli med og se den nye filmen?
- Hva handler den om? - Det husker jeg ikke.
Ok.
- Den er fortsatt strøm. - Stram?
Veldig stram.
Jeg må låne bilen slik at vi kan gå på kino.
Hvorfor skulle hun være interessert i en tynn yankee når hun har oss?
Jeg vasker meg.
Kan du passe Red? Jeg tror han er s-j-a-l-u.
- S-hva? - Sjalu.
Det er greit. Vi skal en skikkelig fest, ikke sant, Red?
Gjør deg klar for en vill kveld.
Denne kommer til å bli nydelig. Den kalles Fisherman's Rib. Fin, hva?
Hvis du er snill, kan jeg strikke en genser til deg med fire bein.
Hvor har du tenkt deg?
- Vi skal til puben. - Jeg kan ikke. Jeg passer Red Dog.
- Hva har han i munnen? - Gi meg det der!
Kom tilbake med garnet mitt!
Red!
Hei, pusen.
Stikk.
Red Cat var et forferdelig dyr.
Han hadde tilintetgjort mange bikkjer.
- Hva gjør du med katten min? - Ingenting. Jeg...
- Hva foregår? - Katten prøvde å gå til angrep.
- Besøkende må parkere på veien. - Beklager.
Regler er regler.
Med alt pakk her er det bare reglene som skiller oss fra dyrene.
Ha det, mr Cribbage.
Han er oppsynsmann her, og jeg prøver å ikke bli uvenner med ham.
- Sånn. - Takk.
Gjem deg. Det er hunden min.
Bisken... Du trenger utdannelse.
Jeg skal vise deg noe.
Vær forsiktig.
For noen år siden ble gamle Jumbo angrepet av en hvithai der ute.
- Den beit ham og dro ham ned. - Døde han?
Nei, den spyttet ham ut. Den likte ikke smaken av ham.
- Han måtte sy 73 sting. - Det høres forferdelig ut.
Ingen svømmer ut dit lenger. Man kan se haien svømme fram og tilbake.
Den har til og med fått et navn: Lord Nelson.
- Jeg ser ingenting. - Kanskje vi skal gå litt lengre ut.
Hva er det der?
Kanskje den sover.
Haier sover ikke. De må bevege seg framover hele tiden.
Akkurat som deg, herr Maks-to-år-på-samme-sted.
Kaller du meg en hai? Du har tatt feil av meg.
Flyttingen inngår i min romantiske natur.
- Du er bare redd. - For hva da?
For at du skal finne noe som er verdt å bli for.
Hallo, Red.
Red Dog!
Ja, Red var en Kirsten giftekniv.
Det var hans fortjeneste at jeg traff kona mi.
Det var samme dag som Red Dog ble skutt.
- Etter slagsmålet med Red Cat. - Hvorfor ble han skutt?
- Fordi han vant. - Nei, han beseiret ikke Red Cat.
Red Dog var ingen vanlig bikkje. Han var veldig glup og modig.
Hunder forbudt
Forsvinn, din skitne kjøter!
Johnny, telefon til deg.
Han ligger her.
Hva har de gjort med deg?
- Hva tror du? - Han må til veterinær.
- Det tar 4 timer. - 3,5 hvis jeg kjører.
Du kunne bare våge å dø, din pokkers hund. Det går bra.
- Hvem tror dere det var? - Det onde Cribbage-paret.
De hater hunder.
- Hvordan vet du at han har gevær? - Det vet jeg.
Da Jumbo Smelt ble bitt i beinet, dro alle som hadde våpen ut...
- For å drepe haien. - Bra at haien klarte seg.
- Hvorfor det? - Man vet aldri når man trenger en.
Hva i guds navn skal man trenge en hai til?
Si at man våkner opp en morgen og føler seg nedfor.
Å bli spist av en hai ville vært en minneverdig måte å dø på.
Du ville ikke ha snakket sånn hvis du hadde ledd iblant.
- Jeg ler. - Aldri.
Jeg har ikke engang hørt deg flire.
Dampier er ikke akkurat et muntert sted.
I min hjemlandsby Abruzzi lo vi støtt og stadig.
Abruzzi fins ikke. Du kommer sikkert fra en dritstygg by i Albania.
- Vannoski. - Det er ikke morsomt.
Juri Vannoski. Dmitrij Vannoski.
Strikker.
- Hva kalte du meg? - Ekte menn strikker ikke gensere.
Hold kjeft! La Red Dog få litt fred og ro.
Han hadde flaks. Kulene traff ikke beinet. Jeg sparte dem til dere.
Ser man det.
- Hvor lenge må vi bli? - Et par timer.
Jeg spanderer en runde.
- Red skal tilbake igjen om to uker. - Det blir en lang kjøretur.
- Jeg kan fjerne stingene. - Nei!
Jeg kjører ham. Det ville være en ære.
To uker senere
Idiot!
Tre uker senere
Snuten hans er veldig tørr. Jeg får ikke sove.
Fire uker senere
En mark. En stor, hvit mark.
Fem uker senere
Jeg beklager at du fikk klystér sist gang. Nå skal jeg be henne ut.
Ok...
Når jeg har bedt henne ut, skal du få et stort kjøttbein.
Du får det etterpå.
Jeg finner ikke noe glass.
Jeg lurer på... Du vet.
En gang... Jeg og du... kanskje kan...
Ber du meg ut?
Ja.
Nå?
Ja. Jeg, Vincenzo Alberto Girolomo, ber deg ut.
Jeg spanderer en runde for min bella rosa, min sønn Giovanni-
- og for Red Dog!
- Han reddet livet mitt. - Jaså? Hvordan?
Alle som havner i denne delen av landet, har flyktet fra noe.
Pengemangel, knust hjerte, -
- vold, håpløshet...
Vi har alle en historie vi har lagt bak oss.
For ti år siden døde min kone og min datter i en bilulykke. Jeg kjørte.
Herregud... Det var trist å høre.
Vanno hadde rett. Jeg hadde ikke ledd på mange år.
En morgen våknet jeg og følte meg skikkelig nedfor.
God dag, Jumbo.
Spanderer du et glass for å døyve smerten?
Såret banket noe fryktelig i natt, -
- og nå hører jeg at Lord Nelson er tilbake utenfor Hansen's Cove.
Han svømmer fram og tilbake. Helt bekymringsløs.
Jeg føler meg som kaptein Krok.
Hvor er du, din late fisk?
Vil du dø, eller? Bli kvitt biffen!
Uten Red Dog og kjøttstykket hadde jeg blitt fiskeføde.
Hallo?
- En gentleman. - Jeg har fire søstre.
Får jeg?
Hva skjedde med dem? Nancy og John.
Unnskyld meg.
Tale, tale, tale...
Tror dere jeg står her på grunn av været?
De fleste av dere har ingen anelse om hva vi feirer i kveld.
Dere hørte om gratis øl og mat og strømmet hit.
Han er ikke så verst til å være amerikaner.
Vi er faktisk samlet for å feire et unikt øyeblikk i livet mitt.
- Bofasthet. - Han skal bli prest.
Jeg har bodd her i to år og én dag.
En dag lenger enn på noe annet sted, og nå lurer dere selvsagt på hvorfor.
Hvorfor har jeg blitt i denne herlige armhulen?
Det fins en eneste grunn. En utrolig vakker grunn.
Jeg er dødsforelsket i Nancy Grey og er ikke redd for å si det.
Nancy Jane Grey.
- Vil du gifte deg med meg? - John Grant...
Ja!
Dra hjem!
For en fantastisk fest.
- Vi drar hjem til meg. - Eller så kan vi gå inn til senga mi.
To av kameratene dine har sluknet i senga di.
Nå blir du her. Hører du det?
Jeg kommer tilbake i morgen tidlig.
Sov videre, søta.
Vi ses i kveld. Ok?
- Hallo. - Hei, det er Jocko.
- Hei. Hvordan er hodet? - Som et oppsvulmet gresskar.
Har du sett John? Han er ikke på jobben.
Han stakk tidlig for å dra hjem til seg selv.
Da ligger han nok og sover. Jeg drar dit og tar en titt.
- Ring meg når du finner ham. - Ok.
Så dere det der? Snu.
Brems.
Her!
På grunn av all sorgen og begravelsesforberedelsene-
- glemte vi Red Dog.
Det var ikke før tre dager senere vi la merke til-
- at han fremdeles ventet utenfor Johns hus.
Nancy prøvde å ta hånd om ham, men han aksepterte bare én herre.
Han ventet i varme og kulde, dag og natt.
I tre uker satt han foran Johns hus.
Han beveget seg knapt. Han holdt konstant øye med veien.
En dag tok Red Dog en beslutning.
Hvis John ikke hadde tenkt å komme hjem, skulle han, Red Dog, -
- finne ham.
Han gikk til transportavdelingen og gransket hvert eneste ansikt.
Han stilte et eneste spørsmål: "Har dere sett John?"
Han lette overalt i Hamersley. På hver eneste avdeling.
Så bega han seg til saltanlegget.
Og så til kjøpesenteret.
Og så til puben.
Til og med til havna.
De fleste hunder hadde gitt opp etter Dampier. Men ikke Red Dog.
Det var sånn han ble berømt. Det var sånn han ble:
Vagabonden fra Pilbara. Hunden i nordvest.
Du forstår... Han lette overalt.
Han dro rundt i årevis. Fra by til by til by.
Han ble sett i Perth flere ganger og helt oppe i Darwin.
En pålitelig kilde sier at han til og med tok båt fra Port Hedland-
- til Saganoseki i Japan.
Til slutt... Etter all letingen...
Etter alt reisingen og all sorg...
Tror jeg at han forsto. Tiden var inne. For å komme hjem.
Red?
Red! Red Dog. Hei!
Hørte du at jeg har blitt forfremmet til sjefsassistent, -
- noe som er som sekretær med høyere lønn.
Jeg har blitt satt på ventelisten til et av de nye husene i Karratha.
Jeg gikk med på å gå ut med Kurt til slutt.
Men det blir ikke noe av det. Dårlig tannhygiene.
Ms Grey, vi har fått vite at du bryter reglene.
- Hvilke regler? - Vi tillater ikke hunder her.
- Det er en latterlig regel. - Vi vet du har en hund der inne.
Red Dog er ingen vanlig hund.
- Han har privilegier. Det vet alle. - Det gir jeg blaffen i.
Bli kvitt ham, ellers kvitter vi oss med deg.
Red, hold opp.
- Du får ikke ha hund. - Ingen "har" Red.
- Da er han en løshund. - Nei, han er allmenn.
Han aksepteres og tas hånd om byen. Av samfunnet.
For en vits... Det der er ikke et ekte samfunn.
Bare skitne gruvearbeidere som arbeider, drikker og horer.
Her er mitt ord lov, og jeg sier at det der er en farlig kjøter.
- Neste gang skyter jeg ham. - Hør nøye etter, ditt kryp.
Krummer du et hår på hans hode, må du stå til rette for hele Pilbara.
Vi har advart deg, ms Grey. Deg også.
- Hvem var det? - Alle.
Hold opp med det der! Hvem er dere?
Innbyggerne i Dampier, -
- men siden det ikke er et ekte samfunn, -
- antar jeg at de må være en gjeng skitne, fulle gruvearbeidere.
- Jeg ringer politiet. - Trengs ikke. Jeg er allerede her.
- Kast dem ut herfra. - Du er bare oppsynsmann.
- Det er Hamersley som eier området. - Ja, men jeg tar hånd om det.
Hva vil dere?
Vi har en liten delegasjon som vil snakke med deg.
Nå har jeg pause. Ring om du trenger meg.
Vi tok en liten prat. Det var veldig sivilisert.
- Dere var veldig overbevisende. - De trenger bare litt utdannelse.
De ble så utdannet at de tok husvognen sin og stakk.
Det eneste de etterlot seg, var katten.
For at Red Dog skulle slippe å bli anklaget å være en løshund, -
- fikk vi ham registrert som allmenn.
Men vi hadde fremdeles noe uoppgjort.
Cribbage-paret hadde dratt, men vi skal ikke glemme-
- at en mørk, ond kraft fortsatt hersket over husvognplassen.
Det gode mot det onde.
Sivilisasjon mot kaos. Hundedritt mot kattedritt.
Red Dog og Red Cat skal gjøre opp.
De slåss.
Enestående!
Ingen vet hvordan eller hvorfor. Kanskje var det gjensidig respekt.
Det var jo den tøffeste hunden/katten de noen gang hadde møtt.
Kanskje de så litt av seg selv hos den andre. Hvem vet?
De ble kamerater.
Red Cat og Red Dog!
Det står en jernstatue utenfor som Thomas har fraktet hit fra Perth.
Den forestiller den engelske oppdageren Dampier.
Hamersley Iron har betalt den, og den skal stå ved veien inn til byen.
Dampier kom hit på 1600-tallet, var her i fem minutter og dro videre.
Det eneste han skrev om stedet, var: "For mange fluer."
Det var alt. "For mange fluer."
Pokker ta det, sier jeg. Hvorfor skal vi ha en statue-
- som hedrer en britisk aristokrat som hater fluer-
- eller en tjukk general eller en bedriten politiker?
Vi burde ha en statue av noen som forstår seg på dette stedet.
Noen som bor i og puster denne vidstraktheten og ødsligheten.
Noen som har rødt støv i nesen, øynene og håret.
Og i ræva!
Noen som er som oss.
Menn og kvinner som forstår hva selvstendighet betyr.
Og betydningen av sjenerøsitet.
Kamerater med medfødt lojalitet.
Som vet hva kjærlighet og tap betyr.
Noen som representerer vårt hjem.
Noen som representerer Pilbara i oss alle.
Jeg mener at den personen... er en hund!
Skål for Red Dog! Den beste pokkers hunden i det hele pokkers landet!
Han er borte.
Nei, han har forlatt rommet. Han er ikke der.
Vi må finne ham.
Red!
Bisken!
Red Dog! Red!
Red!
Kom, Red.
Kom hit, bisken.
Red!
- Red! - Red!
Red!
Red Dog, kom hjem.
De har funnet ham.
Bli her, du.
Nå har du kommet hjem.
Ett år senere
Herregud!
Mina damer og herrer, vennligst sett dere ned.
Red Dog. Vagabonden fra Pilbara. Statuen er reist av alle hans venner.
Red Dog døde 21 november 1979. Hans statue står på veien til Dampier.
Historien om ham har blitt en australsk legende.